![Trys institutai susijungs į Lietuvos socialinių mokslų centrą | smm.lt nuotr.](https://alkas.lt/wp-content/uploads/2019/12/14645_044d732fc0385a839154c9c78aff7b87-e1575536510349-300x204.jpg)
Vyriausybė pritarė ŠMSM pateiktam siūlymui perrengti tris valstybinius mokslinių tyrimų institutus – Lietuvos socialinių tyrimų centrą (LSTC), Lietuvos teisės institutą (LTI), Lietuvos agrarinės ekonomikos institutą (LAEI) – juos sujungiant į Lietuvos socialinių mokslų centrą.
Perrengimo tikslas – sutelkti socialinių mokslų srities mokslinį potencialą, pagerinti mokslinių tyrimų ir eksperimentinės plėtros (MTEP) veiklos kokybę, sustiprinti socialinių tyrimų tarptautiškumą, MTEP veiklos rezultatus glaudžiau susieti su parama viešosioms politikoms kurti ir viešojo valstybės sektoriaus naujoviškumui stiprinti.
Šiuo metu kiekviename iš trijų institutų dirba nedidelis mokslo darbuotojų ir tyrėjų skaičius: Lietuvos teisės institute –16, Lietuvos agrarinės ekonomikos institute – 21, Lietuvos socialinių tyrimų centre – 54 etatai.
Sujungus institutus sumažės administracijos darbuotojų skaičius, o sutaupytos lėšos bus skiriamos mokslinei veiklai. 2019 m. šių institutų asignavimai iš valstybės biudžeto sudarė: LSTC – 722 tūkst. EUR, LAEI – 342 tūkst. EUR, LTI – 326 tūkst. EUR.
Institutų jungimas vykdomas įgyvendinant Ministro Pirmininko potvarkiu sudarytos darbo grupės dėl valstybinių mokslinių tyrimų institutų veiklos kokybės gerinimo siūlymus. Darbo grupė, išnagrinėjusi institutų veiklos rezultatus ir ekspertinius vertinimus bei planus, kitų ES ir EBPO valstybių narių patirtį, pateikė siūlymą stambinti institutus ir geriau tvarkyti jų veiklą, kad būtų užtikrintos iškeltiems tikslams pasiekti būtinos galimybės.
Darbo grupės ataskaitoje pažymima, kad esminė institutų veiksmingos veiklos sąlyga yra žmogiškieji ištekliai – pakankamas kompetentingų ir kvalifikuotų tyrėjų ir mokslininkų ir kitų tyrėjų skaičius. Šių trijų socialinių mokslų institutų atveju jų pajėgos yra išskaidytos tiek tarpusavyje, tiek tarp kitų socialinių mokslų srities mokslo ir studijų institucijų, to paties instituto tyrėjams dirbant per kelias darbo vietas. Darbo grupė pabrėžia, kad jų sukaupti gebėjimai turi būti panaudoti rengti ekspertinėms įžvalgoms, vertinimams ir analizėms, reikalingoms Vyriausybei ir kitoms valstybės institucijoms priimti strateginius sprendimus.
Vyriausybės programoje numatyta siekti mokslo ir studijų institucijų telkimo, pertvarkant jų tinklą. Valstybiniai mokslinių tyrimų institutai vykdo valstybei, visuomenei ar ūkio subjektams svarbius ilgalaikius instituto įstatuose nustatytų krypčių mokslinius tyrimus ir eksperimentinę plėtrą. Šiuo metu veikia 13 valstybinių mokslinių tyrimų institutų.
Skuba kuo daugiau pribjauroti
Rašoma: “…sumažės administracijos darbuotojų skaičius, o sutaupytos lėšos bus skiriamos mokslinei veiklai.”.
Oi, oi, tik neapsirikit! Kai nuo 2010 m. pradžios į vieną Centrą buvo sujungti Ekologijos, Botanikos, Geologijos ir Geografijos institutai, tai sulyg ta diena, biudžetinis finansavimas buvo sumažintas 35 procentais. O pasiskundus Prezidentei – gautas ciniškas atsakymas: tas lėšas dabar bandykite atsiimti per konkursus. Kas tai per LMT konkursai – visi žinom (iš 10 paraiškų paramą gauna tik 1). Taigi…
Manau, kad mokslo institutai turi būti ne jungiami tarpusavyje, o jungiami prie Vilniaus universiteto (taip pat kitų universitetų).
Tiesiog dabar susidariusi absurdiška situacija, kai institutai užsiima tik mokslu (ir, beje, jų mokslininkai labai gerai gyvena), o universitetų dėstytojai sunkiai sustvarko su darbo krūviais (ypač dėstanatys tose studijų programose, kuriose ir dabar studentų išlieka daug). Tai ypač aktualu Vilniaus universitetui, kuriame, priešingai nei kitur, studentų skaičius stabiliai auga. Iš dėstytojų reikalaujama ne tik pedagoginio darbo, bet ir mokslinės produkcijos. Tačiau jai visiškai nebelieka laiko, tad tenka tyrimus atlikinėti ir publikacijas rašyti savaitgaliais bei per “atostogas”.
Tad institutų prijungimas prie universitetų šiek tiek palengvintų jų dėstytojų darbą, nes institutų mokslininkai galėtų perimti dalį pedagoginio krūvio (ir taip pasidalinti sukaupta patirtimi), o univerų dėstytojams atsirastų šiek tiek laiko normaliam moksliniam darbui ar net laisvalaikiui!