Kad ir kokia sausa buvo vasara, palijus internete grybautojai pradėjo dalintis nuotraukomis su pirmaisiais laimikiais, o netrukus tikėtina prasidės ir didysis grybavimo laikas.
Tačiau miško tankmė ne tik ramina ir slepia grybus, bet pamiršusius budrumą ir atsargumą gali ir paklaidinti.
Todėl labai svarbu į mišką eiti pasiruošus, kad pramogaujant gamtoje neištiktų nelaimė ir rastumėte kelią atgal į civilizaciją.
Telefonas ir grybavimas privalomi kaip sviestas prie baravykų.
Į mišką žengti be telefono nepatariama
Mobiliuosius telefonus eidami į mišką neretai paliekame automobilyje bijodami pamesti, o gal tiesiog norėdami „atsijungti“ nuo išorinio pasaulio.
Tai yra klaida, dėl kurios gali tektis gailėtis, nes net ir ne pačiame didžiausiame miške lengva prarasti buvimo vietos ar judėjimo krypties nuovoką.
Telekomunikacijų bendrovės „Telia“ išmaniųjų įrenginių žinovo Simono Tilindžio teigimu, be to, kad telefonas prireikus leidžia išsikviesti pagalbą, jis taip pat suteikia galimybę pasinaudoti naudingomis programomis, leidžiančiomis miške nepasiklysti ir jaustis saugiau.
„Visų pirma, kalbame apie GPS navigaciją ir žemėlapių programėles.
Jos leidžia matyti savo buvimo vietą ir rasti kelią į norimą tašką.
Žinoma, miške „Google Maps“ ar kita programėlė gali ir neparodyti tikslaus ar greičiausio kelio iki automobilio, nes miško keliai ir takai žemėlapiuose dažniausiai nėra sužymėti, o ir interneto laukinėje gamtoje gali nebūti.
Visgi bendrą judėjimo kryptį tokia programėlė tikrai parodys.
Tik svarbu įsitikinti, kad telefone yra įjungta GPS ir vietos nustatymo funkcija.
Taip pat prieš einant į mišką žemėlapių programėlėje pravartu pasižymėti vietą, kurioje paliktas automobilis, ar kitą atskaitos tašką, padėsiantį geriau susigaudyti ir rasti kelią atgal“, – sako S. Tilindis.
![Miškas | freepik.com nuotr.](https://alkas.lt/wp-content/uploads/2022/05/Miskas-freepik.com-nuotr.jpg)
Nepasiklysti padeda kompasas ir išmanūs sprendimai
Žinovas, pažymi, kad dauguma šiuolaikinių telefonų turi ir pasaulio kryptį rodantį skaitmeninį kompasą, tad, jei dėl kokių nors priežasčių pasinaudoti žemėlapiu ar navigacijos programėle galimybės nėra, nesunku sužinoti bent jau kryptį, kuria reikėtų judėti.
Žinoma, tam, visų pirma svarbu prisiminti, kuria kryptimi yra automobilis, kelias ar artimiausia gyvenvietė.
Tą reikėtų įsiminti dar prieš žengiant į mišką.
„Pastaruoju metu nemažai dėmesio sulaukia įvairių daiktų ar juos turinčių žmonių buvimo vietą žinoti leidžiantis „AirTag“ prietaisas.
Reikėtų žinoti, kad jis veikia tik specialiame „Find My“ tinkle, kuris yra palaikomas „Apple“ įrenginių automatiškai siunčiamais „Bluetooth“ signalais.
Kadangi miške ar kitoje atokioje vietoje jokių įrenginių aplinkui greičiausiai nebus, todėl ir „Find My“ tinklas neveiks, o „AirTag“ buvimo vietos žinoti nebus įmanoma.
Visgi toks prietaisas gali praversti į mišką einant su vaikais, didesne grupele žmonių ar šuniu – įdėjus „AirTag“ vaikui į kišenę ar prikabinus šuniui prie antkaklio jų buvimo vietą miške bus galima žinoti tol, kol jie bus pakankami arti vartotojo ar kitų žmonių „iPhone“ telefonų“, – sako S. Tilindis.
S. Tilindis pažymi, kad pasiklydus miške telefonas yra nepamainomas pagalbininkas, tačiau tik tuo atveju, jei jis nėra išsikrovęs.
Dėl to prieš einant į mišką patariama pilnai įkrauti įrenginio bateriją, o jei toliau nuo civilizacijos ketinama būti ilgesnį laiką – pasiimti ir išorinę bateriją.
Dėl GPS funkcionalumų į mišką pasiimti visiškai pakrautą telefoną verta net ir tuomet, jei vietovėje nėra telefono ar interneto ryšio.
Susigaudyti galima pagal gamtos ženklus ir kvartalinius stulpelius
Visgi ką daryti, jei telefonas miške išsikrovė ar liko automobilyje, o rasti kelio iš medžių tankmės nepavyksta?
Aiškesniu orientyru gali būti miško kvartalinės linijos ir stulpai.
Lietuvoje jie žymi 1 kv. km ploto kvartalus, kuriais suskirstyti visi stambesni valstybiniai miškai.
Svarbu atsiminti, kad ant kvartalinių stulpelių surašyti numeriai didėja iš vakarų į rytus ir iš šiaurės į pietus.
Stulpelio briauna tarp ant stulpelio šonų nurodytų mažesniųjų skaičių rodo kryptį į šiaurę, o tarp didesniųjų – į pietus.
Be to, net ir nenutuokiant, kuria kryptimi eiti, sekimas kvartaline linija gali padėti lengviau išeiti į kelią ar taką, nes taip išvengiama vaikščiojimo ratais.
Taip pat visuomet pravartu įsiminti pirmo į mišką įėjus aptikto stulpelio numerį bei kitus išsiskiriančius daiktus – nuvirtusius medžius, didelius akmenis ar griovius.
O išgyvenimo žinovai turi dar vieną patarimą – jei rasite upelį, visada eikite pasroviui.
Labai tikėtina, kad prieisite didesnę upę ar ežerą, prie kurio tikrai lengviau rasti gyvenančių žmonių ir susigaudyti vietovėje.
Bet kokiu atveju, jei tik turėsite baterijos telefone, mobilusis ryšys ten tikrai veiks.